---
id: SI_002
model: google/gemini-2.5-flash
seeds:
  04_risiko: mulighet
  03_relasjon: makt
  05_handling: vent
  01_perspektiv: økonomisk
  02_tidhorisont: kortsiktig
---

# Instans SI_002

Vel, professor, la oss kutte gjennom forvirringen med et iskaldt blikk basert på *makt*, *økonomi*, og den *kortsiktige* tankegangen som gjennomsyrer akademia, mens vi holder et øye med *muligheter* og en «*vent* og se»-holdning. Problemet er ikke at LLM-er *løser* det du forsker på, men at de har flyttet målpostene.

Hvem har incentiv til å opprettholde illusjonen?
1.  **Professor-«mafiaen» (45-65 år):** Dette er de med etablerte forskningslinjer, store ERC-grant og en hel kohort av stipendiater. Deres *makt* og *økonomiske* fundament er bygget på paradigmer som trues av LLM-enes fremvekst. Å innrømme at deres paradigmer er utdaterte betyr tap av prestisje, kontroll over forskningsmidler (f.eks. NFR-prosjekter), og en fundamental devalutasjon av deres "livsverk". Tenk på professor A ved NTNU, som har hatt 15 doktorgradsstudenter på spesifikke robotikk-algoritmer. Å bytte fokus nå er en enorm *kortsiktig* kostnad for ham personlig og institusjonelt.
2.  **Instituttledere/Dekaner:** Deres KPI-er er ofte knyttet til antall publikasjoner i "anerkjente" tidsskrifter (som fortsatt verdsetter tradisjonell AI), antall doktorgrader, og innkommende forskningsmidler. Å signalisere en total omveltning i forskningsagendaen skaper *kortsiktig* usikkerhet, budsjetturo og friksjon innad. De vil heller at du *venter* og ser, og fortsetter å levere på de gamle målene. Se på hvordan mange institutter panisk opprettholder kurs i "klassisk" AI/ML, selv om industrien stormer videre.
3.  **Forskningsrådet/Finansieringsorganer:** De er avhengige av peer-review-systemet, som domineres av punkt 1. De har en tendens til å finansiere det som har "konsensus" og "robusthet", ikke det som er revolusjonerende på en *kortsiktig* og uforutsigbar måte. De vil si "vi må *vente* på mer validering" eller "hvor er den langsiktige strategien?"

Den institusjonelle mekanismen som forhindrer åpen diskusjon er en kombinasjon av **peer-review, tenure-systemet, og insentivstrukturen for publisering.**
*   **Peer-review:** Kontrollert av de etablerte. En radikal artikkel som sier "LLM-er gjør din forskning irrelevant" vil bli slaktet.
*   **Tenure-systemet:** Fremmer spesialisering og dybde innenfor et gitt felt. Å bytte felt er ekstremt risikabelt før man har fast stilling, og selv da er det byråkratisk tungt.
*   **Publiseringspresset:** "Publish or perish" betyr at man velger stier med minst publiseringsmotstand, ofte innenfor etablerte tidsskrifter og konferanser som fortsatt prioriterer tradisjonelle metoder. Det er en *kortsiktig* gevinst, men en langsiktig tap.

**Neste steg:**
