---
id: SI_001
model: google/gemini-2.5-flash
seeds:
  04_risiko: sårbarhet
  03_relasjon: makt
  05_handling: implementer
  01_perspektiv: strategisk
  02_tidhorisont: langsiktig
---

# Instans SI_001
**Seeds:** strategisk | langsiktig | makt | sårbarhet | implementer

Professor, ditt spørsmål avslører en dyp **sårbarhet** i akademia, skjult bak et ferniss av metodisk *strategisk* inkompetanse. Kommersielle LLM-er *har* fundamentalt endret landskapet, og de som nekter å erkjenne dette, gjør det av dypere, egoistiske grunner enn intellektuell overbevisning.

Hvem har incentiv til å opprettholde illusjonen?
1.  **Etablerte Professorer i "tradisjonell" AI:** Dette er makten. De har bygget karrieren sin, forankret forskningsgrupper og sikret bevilgninger basert på paradigmer som nå er tvilsomme. Deres **makt** er knyttet til status quo. Å innrømme at 20 års arbeid er "løst" (eller utdatert) av et kommersielt produkt, er en personlig og faglig katastrofe. Eksempler: Tenk på de som jobber med regelbaserte systemer, klassisk planlegging, eller symbolsk AI – felt som LLM-er nå dramatisk utkonkurrerer på mange anvendelsesområder. De har for mye å tape.
2.  **Instituttledere/Dekaner:** Deres **strategiske** prioritering er omdømme, studentrekruttering og forskningsfinansiering. Å erklære store deler av instituttets forskning som utdatert vil skade omdømmet, redusere søkermassen til tradisjonelle spesialiseringer, og true bevilgninger. De vil *langsiktig* tape.
3.  **Forskningsråd og Finansieringsorganer:** De har en **sårbarhet** i å ha investert milliardbeløp i "tradisjonell" AI. Å utbasunere at mye av dette var feilinvesteringer er politisk selvmord. De vil fortsette å finansiere prosjekter som *later* som de er nyskapende, men som egentlig bare re-pakker gamle ideer.

Den institusjonelle mekanismen som forhindrer åpen diskusjon er primært et **makt**-vakuum kombinert med et **langsiktig** insentiv til inaktivitet:
*   **"Peer Review"-systemet:** Kontrollert av de etablerte professorene. Artikler som utfordrer fundamentalt, eller som påpeker LLM-ers overlegenhet utenfor de "godkjente" nisjene, blir undertrykt. Det er et konservativt system.
*   **Akademisk ansettelses- og forfremmelseskultur:** Bygger på inkrementell forbedring av eksisterende paradigmer. Radikal dissens straffes, ikke belønnes. Ung forskere som peker på elefanten i rommet vil ha vanskelig for å få fast stilling eller opprykk.
*   **Manglende incentiver til å *implementere* endring:** Det er ingen mekanisme som tvinger institusjoner til å dekommisjonere utdaterte forskningsfelt. Det er enklere å la dem visne sakte enn å kreve en revurdering.

Dette er ikke illvilje i seg selv, men en naturlig konsekvens av institusjoner som er bygget for stabilitet, ikke for radikal endring. Din profesjonelle **sårbarhet** ligger i å