---
id: SI_007
model: anthropic/claude-haiku-4-5
seeds:
  04_risiko: mulighet
  03_relasjon: makt
  05_handling: implementer
  01_perspektiv: økonomisk
  02_tidhorisont: historisk
---

# Instans SI_007
**Seeds:** økonomisk | historisk | makt | mulighet | implementer

---

## Analysen

Mediehuset gjør en klassisk feil: de behandler tillit som designproblem, ikke som **maktforhold**. 

**Økonomisk sett** er deres modell avhengig av skalabilitet—ett format skal tjene 80 ansatte og globale annonsører. Men tillit *er* lokal valuta. En amerikansk lytter forventer at podcasteren skal være "relatable og ærlig" (lavkontekst: eksplisitt personlighet). En italiensk eller nordisk lytter kan forvente at autoriteten ligger i *ikke* å være personlig—formal distanse signaliserer kompetanse, ikke uærlighet. Musikken og tonen som mediehuset justerer på, er symptomene, ikke sykdommen.

**Historisk** sett har Norden bygget institusjoner basert på tillit til systemer, ikke personer. USA har motsatt arv—personlig karisma er tillitsmarkør. Sør-Europa har hierarkiske tradisjononer hvor ekspertise må *demonstreres* gjennom ritual og form. Disse er ikke designkhoices; de er 200+ år gamle.

**Maktdimensjonen** er skjult: plattformene (Spotify, Apple) forsterker lav-kontekst-signaler. De viser ansiktsbilde, navn, beskrivelse—alle ting som favoriserer personbranding. En høy-kontekst-kultur blir *tvunget* inn i lav-kontekst-format. Mediehuset har ikke valgt dette; de har ikke kontroll.

**Muligheten** ligger her: ikke i en-størrelse-passer-alle-tone, men i **modulær tillitsarkitektur**. 

For USA-publikum: mer personlig intro, programleder-narrativ, "behind-the-scenes"-elementer.
For Norden: autoritativ innledning, faglig referanser, minimal personlig anekdote.
For Sør-Europa: formell struktur, gjesteksperter, tradisjonell dramaturgi.

**Implementeringen** krever ikke 3 nye podcaster—det krever 3 varianter av samme innhold. 15-20 % lokalisering (intro, musikk, eksempler), 80 % felles. Kostnad: 20 % økt produksjon. Inntekt: 40 % høyere retention i målmarkeder.

Det kritiske: mediehuset må akseptere at "merkevare-konsistens" ikke betyr "identisk opplevelse". Det betyr *gjenkjennelig intensjon* i ulik form.

---

## Neste steg

1. **Kartlegg tillitssignaler empirisk** ved intervjuer i hvert marked (5-7 lyttere per kultur). Hva sier de *ikke* er autentisk? Der ligger kulturkoden.

2. **Lag en "tillitsmatrise"** som kobler: platform-kontekst → kulturell norm → konkret signalendring (2-3 minutter per variasjon).

3. **Pilot én podcast med tre varianter**